MYTTERIET PÅ BOUNTY
I desember 1787 lå HMS Bounty i Portsmouth.
Det var kvelden før hun skulle seile til Tahiti-
-for å hente brødfrukttrær som skulle plantes i Vestindia-
-slik at man fikk billig føde til slavene.
Men Bounty nådde aldri Vestindia-
-for besetningen gjorde mytteri.
Mytteriet kom til å forandre sjøloven.
De nye reglene som ble skapt bygde på gjensidig respekt.
Klokka er åtte og alt er som det skal!
Det er tåke!
-Vær så god, gutt. -Takk.
-Tvangsververne! -Vi må dra.
I kongens navn!
Det var mange fisk på en gang. Still dem opp.
-Dere tilhører nå kongens flåte. -Jeg er skredder, sir.
Hva er det der?
-Hvilket skip? -Bounty. Sørhavet.
-Det er verdens ende. -Nei, båtsmannen har vært der før.
-Hvem er kaptein på Bounty? -Kaptein Bligh.
-Hvor lenge blir vi borte? -Til det blir frost i helvete.
-Hvor lenge er det? -To år.
Ikke ta mannen min. Han vil ikke ut på sjøen mer.
-Kongen trenger seks mann. -Du får ikke ta ham!
Jeg kan ikke ta de andre uten å ta ham.
Det er viktig for England. Sir Austin Byams sønn må dra.
Men to år!
Jeg skjønner, min kjære.
Se, havets store sønn! Med ny uniform.
Den er så ny at den knirker. Jeg skal komme tilbake som admiral.
Jeg skal døpe en øy etter deg, sir Joseph.
Din oppgave er å lage en tahitisk ordbok.
-Hvordan er kaptein Bligh? -Han er et sjømonster!
Håret er som tykt tau og tennene som merlespiker!
Det lyder forferdelig! Men som din far sa: "Havet krever sin mann."
-Du ville blitt en god sjømann. -Du kan jo bli med, mamma.
Skål for Bountys sjøreise.
Et hav som ligger rolig, flygefisk som er som sølvbånd.
Havfruer som synger om natta og Sydkorset på nattehimmelen.
Skål for Bountys sjøreise!
-Er det Bounty? -Nei, det er flåtens flaggskip.
-Bounty ligger der. -Er det Bounty? Hun er ikke så stor.
Det er ikke størrelsen det kommer an på, men besetningen.
-Hvor er kjæresten din? -Hun giftet seg med en sjømann.
Ellison forsøkte å forlate skipet.
Gå opp på dekk.
-Så du forsøkte å stikke av? -Jeg klarer ikke to år, sir.
Kona blir ensom med barnet.
Pisk meg, kast meg i fengsel, men ikke tving meg til å bli med.
Hør her.
Havet er hardt, men tar du deg sammen kommer du hjem og blir beundret.
Da jeg gikk til sjøs var jeg også myk i skinnet.
Men nå er jeg hard i nypene. Sånn skal det være!
Hvis du får problemer, kom til meg, men ikke lag problemer.
Opp med haken, og gå og ta farvel med kona di.
-Er hun om bord? -Barnet også.
-Opp med farten nå. -Takk, sir.
Så du skal til Sørhavet? Ta med deg dette.
Bare ti shilling.
Husker ikke hvordan en shilling ser ut. Jeg betaler når jeg kommer hjem.
Du kommer ikke hjem igjen. Ikke i dette valnøttskallet.
Klokka er av gull og inneholder et skattekart.
Stå ikke her og selg skrot. Og du skal holde deg unna.
-Jeg er Fletcher Christian. -Da er du min instruktør.
I navigasjon og sjømannskap. Du kommer til å inngå i en vakt.
-Ellers gjør du som du vil. -Skipet er sikkert i mine hender.
Jeg skjønner... Kom, så skal jeg vise deg rundt.
-God morgen, sir. -lngenting tapt, Mr. Christian!
-Har jeg så jeg klarer meg i to år? -Det vet du best selv.
Ingen kan beregne mitt konsum. Aller minst jeg...
Hvorfor ruller hun sånn? Typisk flåten!
Spygattet fullt av rom i dag, men fullt av blod i morgen...
Dette er skipsdoktoren. Vi kaller ham Mr. Bacchus.
-Gleder meg, sir. -Jeg burde ikke ha gått i land.
England er en øy og alle øyer ser like ut.
Gi meg en hånd.
Jeg er redd. Skipet fører uflaks med seg. De har endret navnet hennes.
Jeg endret jo navnet ditt. Førte det uflaks med seg?
En, to... Skal vi sove tre her inne? Hunden min har større plass enn dette.
Vi kommer nok til å bli gode venner.
Dette er Mr. Byam.
Titt innom når du vil. Vi ligger nesten på hverandre.
-Jeg håper du liker skipet. -Jeg liker alle skip.
Dette er den vennlige Mr. Hayward.
Han har vært til sjøs i to år. Han burde kunne feste køya si!
Den ser ut som en ryggsekk! Opp på dekk med dere!
Mr. Maggs...angående denne kaptein Bligh.
-Ville du kalle ham hyggelig? -Du skal ikke kalle ham noe.
Absolutt ikke, Mr. Maggs.
Jeg håper at han er snill, for jeg er så lettskremt.
Det ligger i slekten. Pappa skremte mamma før jeg ble født.
Jeg har vært vettskremt siden. Jeg kan knapt holde i et glass engang.
Stillhet! Kapteinen er på vei om bord.
Mr. Christian, få bort pakket.
I land med dere, alle sammen!
Vi legger ut ved seks glass.
Vi har rettigheter. Jeg går ikke i land før dere seiler!
Du kan ikke gjøre det!
Pisk gjennom flåten, og vi skal inngå. Det er en ære for Bounty.
Samle besetningen ved fem glass for en avstraffing.
-Vil du se på, sir Joseph? -Nei, vitenskap er min disiplin.
-Vi er vitenskapelige med pisken. -Jeg ville bare presentere Roger.
Far vel, gutten min.
Det blir ikke enkelt, men familien har vært sjømenn i sju generasjoner.
Ingen har sveket sin plikt. Blir det problemer, så tenk på det.
-Jeg skal gjøre mitt beste. -Det vet jeg.
-Hva menes med "pisk gjennom flåten"? -To dusin piskerapp på alle fartøy.
-Hva har han gjort? -Han slo kapteinen.
-Det blir over 300 piskerapp. -Disiplinen må holdes.
En sjømann er en sjømann, en kaptein en kaptein, en kadett er ingenting.
Nå vet du hva en kadett er.
Hatten...av!
Paragraf 22: "Den besetningsmann som utøver vold mot en overordnet-
-og blir funnet skyldig, vil straffes. Dommen utsies av en krigsrett."
Hatten...på!
Mr. Morrison, to dusin.
-Mannen er død, sir. -Død?
-Skal jeg tre av mannskapet, sir? -Absolutt ikke!
Gjør din plikt, båtsmann.
Sett i gang!
Jævla morder...
Mr. Byam!
-Straffen er fullført, sir. -Gjør klar til å seile.
Styrbordsvakten, gjør klart!
Vær klare til å entre riggen!
Heis opp kapteinens gigg!
Sett toppseilene!
Er du redd for å klatre opp i riggen? Det er bare barnemat.
Mannen som ble pisket...var død.
Opp med deg nå!
Barnemat...
Mr. Hayward! Jeg skal ta meg av ham.
-Vi er klare til å gå, sir. -Hun er din, styrmann.
Der går hun!
-Mary, så liten hun er! -Min Tommy tar henne i havn.
-Det er vår tredje reise sammen. -Jeg kunne ikke påvirke det.
Jeg ba om å få deg. Jeg vil ha en gentleman som underbefal.
-Det beundrer jeg deg for. -Men ikke for noe annet?
Våre ordre? Direkte til Tahiti rundt Kapp Horn.
Hvis vinden tillater det. Ellers får vi gå rundt Afrika.
-Vi fyller lagrene ved Simon's Bay. -Vi har dårlig med forsyninger.
-Jeg stoler ikke på assistenten din. -lkke bry deg om ham.
-Jeg skal jo lede mannskapet. -Det er bare slyngler!
Men jeg skal nok lære dem et par ting.
Ikke vær for hard mot dem.
Vi skal seile sammen i to år. Det er rene krutt-tønna.
Jeg vil ikke ha dine råd. Mannskap kjenner bare til fryktens lov.
Riktignok kommer de fra fengsler og puber, men de er engelskmenn!
Jeg forventer meg bare at du utfører mine ordre når jeg gir dem.
Jeg skal utføre dine ordre, Mr. Bligh.
-Da er vi altså enige? -Helt.
-Var det alt? -Ja, du kan gå nå.
-Hun flyr fram, Mr. Christian. -Vi går rett til Tahiti.
Ingen seilbytter uten mitt samtykke. Sett to mann til rors.
Østsydøst, sir. lngen seilbytter uten kapteinens ordre.
Mr. Byam, vær klar for kadettskolen.
Idiot! Man tømmer ikke bøtta mot vinden!
Finn vinden før du tømmer bøtta! Under dekk med deg!
Vi skal seile jorda rundt, gutter. Med lette hjerter jorda rundt.
Tørk deg bak ørene.
-Er det menneskelig? -Jeg tåler ikke gneldrende småbarn.
-Slutt å gynge på lampen! -Du blir vel ikke sjøsyk?
Pass deg, så jeg ikke banker inn litt vett i hodet på deg!
Slutt! Jeg forstår ikke denne navigasjonen.
-Får du problemer, så hjelper jeg deg. -lkke prøv å lure Mr. Christian.
Han skremmer ikke meg. Jeg kan krysse de sju havene uten å bli våt.
Jeg senker hvalene om det trengs. Jeg har sjøsatt 1000 skip...
Dagens navigasjonsproblem:
Hvis man vet Polarstjernens høyde, kan man da regne ut latituden?
Vanligvis er distansen mellom to punkter en rett linje...
Men vi må ta hensyn til vind og strømmer.
-Svar på spørsmålet i stedet. -Mr. Stewart kanskje mener...
Vi venter oss at lampen skal henge rett ned, men siden vi gynger-
-gynger den også. Men ved å se på den...
-Er du uenig med ham? -Han prøver å gjøre meg sjøsyk.
-Han kan ikke leksen sin. -Hans teori interesserer meg.
Unnskyld meg...
Du sa altså at om man studerer lampen nøye...
Hvordan går det, Mr. Stewart?
Tenk på vindretningen!
Den er ikke der nede, men der oppe.
Var det du som hadde sjøsatt 1000 skip?
Ett navigasjonsproblem og tre vrak...
-Du er ikke særlig smart! -Jeg reddet jo klassens ære.
-Mr. Byam! -Det var ikke min feil. Han begynte.
-Stemmer det? -Jeg vil ikke svare, sir.
Opp i mastetoppen til jeg tilkaller deg!
-Helt opp, sir? -Helt opp!
Under dekk eller opp i toppen!
-Været er litt vel hardt for det. -De skal lære seg å oppføre seg!
Opp med farten, din krypende larve!
-Hvor er Byam? -Kapteinen skremmer livet av meg.
-Hvor er Byam? -l mastetoppen.
Du skyldte på ham, ikke sant?!
Du har skapt nok bråk! Gå og legg deg i køya nå!
Opp med deg!
De er misunnelige fordi jeg har vært til sjøs før.
-Hvem gjorde det? -Det var jeg, sir.
Bli med her!
Fint!
Det blåser storm! Jeg er for gammel til å misunne unge Byam i masten.
-Ta en slurk. -Skal dere sløse bort min brandy?
Dere får drikke vann i stedet! Det skulle ødelegge trebeinet mitt.
-Vet dere hvordan jeg mistet beinet? -lkke ennå...
-Jeg er bekymret for Byam. -Han rir nok av stormen.
Jeg seilte med John Paul Jones.
Vi så akterspeilet til amerikanerne og kapteinen skriker:
"Hva er det for slags skip?" "Det er Ranger," svarer Jones.
"Høyere," skriker kapteinen. "Jeg hører deg ikke!"
"Hører du dette, da?" svarte Jones og avfyrte en bredside.
-Gikk det bra? -Jeg sølte ikke en dråpe.
Ta deg av ham, Mr. Morgan.
Hold henne på høy kurs!
Bær ham ned til skipslegen.
Mr. Christian!
-Hvem tok ham ned? -Jeg!
Jeg hadde sendt ham opp! Du skal lære deg å adlyde...
Send ham opp igjen!
-Han har fått nok, sir! -Send ham opp igjen!
Det stemmer, gutt. Ta deg en til.
Hvis du mister et bein... Jeg har mistet et bein.
Det var en franskmann som opererte, men jeg bannet på engelsk.
-Hvordan går det med ham? -Alt i orden, sir.
-Opp i masten igjen. -Jeg har tatt min straff.
-Opp i masten igjen! -Jeg har fått nok av å henge der!
-Du kan ikke sende meg opp igjen! -Mr. Christian tok deg ned.
Mange takk, sir.
Jeg forsto ikke. Kapteinens ordre...
-Ta denne. -Ta deg en sup til. Det er kraft i deg.
Det ville vært en fornøyelse å sage av beinet ditt.
Hvis det hender ham noe, så skal Bligh...
Hatten...av!
Evige Gud, som råder over det stormende havet-
-som omgjerder havet både natt og dag.
Pass på oss, dine tjenere, og den flåte vi tilhører.
Forsvar oss fra havets farer-
-så vi kan verne om kong George og hans rike.
Så vi kan beskytte dem som seiler på havene-
-så de kan nå sin havn.
Vi takker deg, Allmektige, gjennom Jesus Kristus. Amen.
Hatten...på!
Jeg vil minne besetningen om at vi seiler under krigslover.
Disse krigslover gir meg full rett til å utmåle straff.
Under stormen hadde jeg mulighet til å se dere arbeide.
Dere kan ikke skille tre fra duk, så jeg skal lære dere en lekse.
Dere tre tar et steg framover. Dere er en skam for saltvann!
-Ti dager på halv rasjon. Navn?! -Thomas Burkitt, sir.
-En tyv! -Valgte flåten framfor fengsel.
Har du sittet på Dartmoor? Du vil angre ditt valg før turen er over.
-Hva heter du? -Thomas Ellison, tvangsvervet.
-Jeg har kone og barn. -Det holder.
-Og du? -S-s-smith, sir.
-lkke du, idiot! -William Muspratt, sir.
Har du en kone, Muspratt? Har du en kone?!
Jeg har to, sir.
Dere skal være klar over at jeg er kaptein, dommer og jury.
Gjør deres plikt og vi kommer overens, men dere skal gjøre deres plikt.
Den eneste som får kalle meg tyv er den jeg stjeler fra.
Du der!
-Hvem gjorde det? -Det kan jeg ikke si, sir.
Gi ham to dusin piskerapp.
-Det var jeg, sir. -Plukk den opp.
Sett den tilbake.
Slå for alt hva tøylene holder.
Mr. Bligh, disse mennene er blitt tvunget om bord.
-Jeg kan få skikk på dem uten straff. -De skal vite hvem som bestemmer.
Jeg skal få dem til å hoppe av frykt så fort de ser en uniform.
Gi ham to dusin rapp. Han skal svare når jeg spør.
Jeg hørte deg ikke, sir. Jeg pusset messing til Mr. Byam.
-Det stemmer. -To dusin rapp.
-Men det var jo min feil, sir. -Mr. Byam overvåker straffen.
Nå er det nok.
-Mann over bord! -Treskalle!
Jeg skal lære dem å holde seg. Spenn opp ham ved relingen!
Jeg orker ikke mer. Jeg må ha vann.
-Tilbake på jobb! -Jeg må ha vann til knærne, sir.
-Hva er det? -Han forlot jobben.
-Jeg må vaske sårene. -Du skal få vann så det holder.
Kjølhal denne mannen!
-Nå? -Han er død, Mr. Bligh.
Dette er det verste stillebeltet jeg har sett på 40 år.
-De som ror er utmattet. -Skift besetning.
Skift besetning!
Opp med farten, robåten er her.
-Se på kjøttet, det lever! -Jeg kan ikke gjøre noe med det.
Denne kjøttbiten kommer fra en gruve.
Jeg bytter gjerne med deg.
Visst lever den, men den er fersk.
-Disse to kan ikke arbeide. -De slipper.
Hva venter dere på? Vi må komme ut av stillebeltet!
Mennene har ikke spist ferdig og disse to kan ikke ro.
Kan de gå, så kan de arbeide. Sørg for å bemanne robåten!
-lngen tegn til vind? -Jeg skal plystre på vinden til dere.
-Kan vi ikke få hvile litt, sir? -Nei, og sørg for å være stille.
Her er tønnen med bare én ost.
To oster på 50 pund er borte. De må ha blitt stjålet.
Forbanna tyver! De skulle kunne stjele et likklede!
-Merkelig. Jeg så at de lå der. -De må ha blitt stjålet!
Besetningen får ingen ost!
Men du beordret jo at ostene skulle bæres i land i Portsmouth.
-Stille! -Jeg bar dem hjem til huset ditt.
-Forbanna slyngel! -Jeg husker det meget godt, sir.
Spenn løgnhalsen fast i riggen!
-Vind om styrbord, sir! -Bemann skuten!
Sørg for at kjeltringene ror oss til vinden.
Kom igjen, menn! Ro!
Ta i!
Mr. Byam, bruk pisken!
Vind i seilene!
-Mennene gjorde en bra jobb. -Hva skal jeg gjøre med det? Adle dem?
-Bra! -Endelig ute av stillebeltet.
Jeg ba deg om å spenne opp løgnhalsen. Sørg for å få det gjort!
Det er ingenting som brandy.
En gang kastet jeg en tomflaske over bord utenfor Madagaskar.
Tre år senere dukket den opp i Portugal, den skulle hjem!
-Du forakter visst fakta. -Nei, men jeg blåser i dem.
Vann...
-Ost, Mr. Christian? -Nei takk, sir.
-Mr. Byam? -Nei takk, sir.
-Mr. Fryer? -Nei takk, sir.
-Skipslegen kanskje vil ha? -Nei takk, sir.
Du pleier jo å like ost, Mr. Christian.
Men ikke i kveld, sir.
Du føler med besetningen!
-Du har vært urettferdig. -Litt ost spiller vel ingen rolle?
-Mener du at jeg lyver? -Det sa jeg ikke.
-Du antydet det. -Mr. Maggs tok ostene uten at du visste.
Men mannen adlød bare ordre.
Man stiller spørsmålstegn ved verken Mr. Maggs' eller mine ordrer!
-Jeg krever en unnskyldning. -Jeg har ingenting å si, sir.
-Da kan du spise et annet sted! -Mr. Bligh...
Mine herrer.
Selvsagt antydet han det... Mr. Byam?
-Jeg klarer meg uten ditt selskap! -Takk, sir.
Så dere er imot meg alle sammen?
Dere nekter altså å spise ost? Men snart skal dere få bite i gresset!
Jeg er så sulten at jeg skulle kunne spist mammas hånd.
Det finnes fisk, men de fleiper med agnet.
Hvis jeg kan bevise mine mistanker...
Jeg er så svak at jeg er blitt fredelig.
-Her har vi dagens middag! -Hva?!
Mr. Christian...se her! Skal det forestille middag til seks mann?
-Biten veier ikke engang to pund. -Dessuten er det hestekjøtt.
-Er det takken for alt slitet? -Litt kjøtt holder uroen nede...
Føles det bedre skal dere vite at vi offiserer sitter i samme båt.
Ikke kaptein Bligh. Han blir fet, den jæv...
Hysj, ellers legger jeg deg i jern!
Buckoes! Der har vi middagen.
Hent krok og line!
Ser dere hvor stor den er?
Vær så god, Burkitt.
Vi må ha agn. Haier må spise, de er ikke som oss.
Skal vi risikere dette for et måltid?
Hvis ikke kroken tar livet av den, så gjør flesket det...
Du får velge først, Burkitt.
-Så fin fangst! Får man en bit? -Hai spiser hai...
Hvis du gir meg en stor bit, så sier jeg ingenting!
Her får du en skikkelig bit!
Slapp av, gutter...
-Hvordan går det med storfiskeren? -Han er slått i filler.
Han klarer seg nok. Et par slag, så er det hele over.
-Her. -Takk, sir.
Annet er det å miste beinet! Jeg mistet mitt utenfor Trinidad.
En tyrefekter kappet det. Han var så full at han nesten tok feil bein.
Du klarer deg! En tatovering på ryggen passer fint på Tahiti.
Spill noe for ham.
God natt, gutter.
Hør på guttene, Byam. De tåler nesten hva som helst.
Jeg visste ikke at musikk var så vakkert til sjøs.
Få stille på det bråket! Det er verre enn to katter!
Bedre sjømann finnes ikke, men som menneske er han en slange.
Han nyter å mishandle folk. Noen ganger har jeg lyst til å gi igjen.
Dere har én ting felles, et helvetes temperament.
Jeg lurer på om jeg klarer å holde tilbake raseriet i to år.
Det tror jeg sikkert...
Hva som enn skjer er jeg glad for at jeg har møtt deg.
Det skal jeg huske når du blir admiral.
-Mer te, sir? -Nei. Forsvinn!
-Du kalte på meg, sir. -Jeg har en jobb til deg.
-Spist frokost? -Ja takk.
Jeg vil at du signerer listen over alle våre forsyninger i loggboka.
Vi er snart framme ved øya. Det gikk bra.
-Bare seks utslåtte av skjørbuk. -Fem, en er utslått av pisking.
Det stemmer, men vi går fortsatt for fulle seil.
Jeg kan ikke signere. Mennene har ikke fått så mye.
Du har vel skrevet på før selv om det ikke har stemt?
Vi må legge unna litt til oss selv til gamle dager.
Vanligvis har jeg ingenting imot det.
-Hvorfor har du det nå? -Du har latt mennene sulte.
Ingen annen har spart penger ved å kjøpe råttent kjøtt!
-Hysj! -Dessuten straffer du uten grunn!
-Signer loggboka! -Jeg nekter.
-Du kan ikke tvinge meg. -lkke det?
Samle besetningen på akterdekk!
Mr. Christian, ta et steg framover!
"Den som nekter å utføre en overordnets ordre-
-kan, hvis han finnes skyldig, dømmes til døden i krigsrett."
Mr. Christian, signer loggboka.
Besetningen er vitne til at jeg signerer etter din ordre.
Jeg kommer til å anmelde dette i England.
Din forbanna mytterist!
-Ta det tilbake. -Forbanna mytterist!
Land i sikte!
-Beslå seilene! -Om styrbord, sir!
-Hva er det, Mr. Fryer? -Tahiti, idiot!
Så du skal anmelde saken?
Det er langt til England, og mye kan skje på veien.
Melk! De må ha kuer som legger egg. For et sted!
-Løft meg opp så jeg får se øya. -Hvorfor det? Alle øyer er like.
-Det var høyst uvitenskapelig sagt. -Jeg snakker av erfaring.
Har man sett én øy, har man sett alle.
Jeg skal i land og begynne på ordboken.
Kanskje vi kan gå i land sammen seinere.
Ham kjenner jeg etter at jeg var her med kaptein Cook.
Hitihiti, han er øyas høvding.
Fram med flaggspillet.
Bligh, du har blitt tykk.
Det er ti år siden vi seilte med kaptein Cook.
-Hva? -Hvor er kaptein Cook?
Kaptein Cook er død...
Han var en bra mann.
Og kong George...?
Kaptein Cook sa at kong George skulle komme med neste skip.
Hans Majestet beklager at han ikke kunne komme.
-Hva? -Min hatt!
Kaptein Cook sa at hvis kong George ikke kunne komme, han sende hatt.
Naturligvis! Hent hatten i lugaren.
-Hent hatten! -Skal skje, sir.
-Vi trenger 1000 brødfruktplanter. -Brødfrukt?
-Uru? Alt vårt er deres. -Mange takk.
Vi blir her i et par måneder. Vi trenger vann...
-De får beholde sakene, sir. -Dere trenger gaver i land.
Han trenger ingen gaver.
-Du min tayo. -Tayo?
-Du er høvdingens venn. -Nær venn.
-Du bo hjemme hos meg. -Tayo, venn.
Det fineste ordet på alle språk.
-Her er hatten, sir. -Med hilsener fra Hans Majestet.
-Byam, du blir med meg. -Men du skal sove om bord.
-Byam skal bo hjemme hos meg. -Jeg kan ikke favorisere noen.
Bligh, du er sjef på skipet, men jeg er sjef på øya.
-Byam skal bo hos meg. -Ja, det blir nok best sånn.
Mr. Morrison, samle besetningen på akterdekk!
Endelig har vi nådd Tahiti.
England, Kapp Horn, Afrika, New Zealand, Tasmania...
Jeg har seilt 27 000 sjømil, og dere tror at dere har havnet i paradiset.
Dere tror det skal bli en eneste stor fest, men dere tar feil!
Dere skal arbeide. Bounty skal lastes med brødfrukt.
Og hun skal gjøres sjødyktig. Jeg avgjør om dere får permisjon.
Deres arbeid er ikke slutt før vi legger til i Portsmouth.
Mr. Fryer leder arbeidet i land.
Mr. Christian leder arbeidet med å gjøre Bounty sjødyktig.
Det betyr at du ikke får landlov mens vi er her.
For et sted!
Når blir det mat?
Deres språk er ulikt engelsk. Det er enkelt.
Jeg har tre sider med ord som betyr "se".
-Man kan se på mange måter. -Man kan se sjenert...
Sideblikk, inviterende, samtykkende...et helt språk!
Byam, du tenker for mye. En vakker dag går hodet ditt i stykker.
Jeg har jo sagt at jeg vil ha blomstene i en skål.
Gå nå, jeg er opptatt.
Hva slags blikk er det?
Blikket fra en vakker jente som kommer til å være glad når vi drar.
-Forresten, hva kaller dere "penger"? -Hva er penger?
Jeg skal forklare. Hva velger du, mynten eller spikeren?
Med mynten kan du kjøpe 20 slike. I hvert fall i England.
-Vi må ha penger til mat. -Finnes det ikke frukttrær i England?
-lngen fisk? -Jo, masse.
Men uten penger får man ingen mat? Da blir jeg her.
Høres ut som Christian, men det er umulig.
Du har ordnet permisjon til ham!
Tenk at du fikk komme i land. Hitihiti sa ingenting.
Da han kom om bord med sin hatt hadde Bligh ingenting å si.
-Takk for at du overtalte kapteinen. -Det kan være deilig å komme i land.
Det er flott!
-Kan du snakke tahitisk nå? -Som en innfødt.
Hvis du gjør det igjen, så får du ris på bare stumpen. Forstått?
-Jeg visste ikke at du kan engelsk. -Ja.
-Du må synes at jeg er en idiot? -Ja...
-Kan hun snakke engelsk? -Hun kan ett ord, "ja".
Mr. Byam, her er ordboken din...
Dette er Hitihitis datterdatter.
-Hva sa hun? -Hun sa at du må være konge.
Hvis Hans Majestet kunne se henne, skulle han tilgi mistaket.
-Skal jeg si det? -Nei, bare si takk.
Kameraten din er klok.
Han ser og forstår. Du skriver og forstår ingenting.
Gå og bad nå.
Nå skal jeg vise deg en øy som du aldri glemmer.
-Du aner ikke hvor... -Byam!
De vil bli med, hvis du ikke har noe imot det.
Jeg trodde ikke at det fantes slike mennesker.
De er enkle og vennlige, men på samme tid kongelige.
-Hva sa du? -lngenting.
Hvilken kontrast det er til fartøyet.
Tehani vil konkurrere mot meg.
-Hva er det? -Ordre fra kaptein Bligh.
-Du skal melde deg om bord. -Jeg vet hva han er ute etter.
Han trekker tilbake permen så han kan felle meg for ordrenekt.
Jeg skal ha én dag av skipet! Hils og si at jeg nekter!
-Hva sa hun? -Han sier at han ikke fant deg.
Unnskyld at jeg bruste opp.
Hun sa at du er enestående. Som et stormende hav.
-Takk for vennligheten. -Kommer du tilbake?
-Det bestemmer du og kapteinen. -Du kommer tilbake.
Far vel, Maimiti.
Farvel, alle sammen.
God morgen, sir. Mr. Bligh vil at du melder deg hos ham med en gang.
Takk, Mr. Stewart.
-Jeg er tilbake, sir. -Jeg tenkte å sende en tropp.
-Jeg hadde din tillatelse. -Den forbannede innfødte løy!
Men før denne turen er over skal du vite hvem som bestemmer!
Jeg husker den døde sjømannen som du lot piske i Portsmouth.
Han hadde slått sin kaptein, men jeg kommer ikke til å slå deg.
-1000 planter, øyas aller beste. -Du har gjort et meget godt arbeid.
Det er ett problem.
Plantene trenger mer vann enn vi kan ta om bord.
-De får jo ikke dø. -Nei da.
Jeg skal sørge for at hver eneste plante når Vestindia i god stand.
Jeg minsker besetningens vannrasjon.
Adjø, gamle tayo! Jeg tar en øl for deg i Portsmouth.
-Legg fra deg bananene. -Men det er en gave.
-Legg dem fra deg! -Nå begynner helvetet igjen.
-Hva har du der? -Mandagsvasken...hun heter det.
-Mr. Maggs, ta den til kapteinen. -Men, sir...
Du kan gå!
-Slo han deg? -En vakker dag tar jeg...
-Følger du ikke med ombord? -Jeg har tatt farvel med Bligh.
Jeg har sendt en gave til kong George.
Da tar vi farvel her.
-Har du vært lykkelig her? -Veldig lykkelig.
Byam, jeg har ingen sønn. Bli her og bli min sønn.
Jeg må tilbake til England, og jeg kommer aldri tilbake.
Er det sånn, så er det sånn.
-Lov meg at du tenker på oss. -Hitihiti...
Roger, kom hit!
-Se her. -Jøss!
Forklar at de er uvurderlige og at jeg ikke kan ta imot dem.
Hun sier at de er til moren din.
Takk henne og si at jeg vil komme tilbake.
Det kan jeg ikke si. Øya er en drøm...den er uvirkelig.
-Fartøyet er virkelig. -Si det til henne.
Tusen takk, Roger.
Far vel, Maimiti. Det stemmer, ingen tårer.
-Kjærlighet? -Kjærlighet.
Farvel.
Disse desertørene ble pågrepet på den andre siden av øya.
Så dere lot dem ta dere levende? Det vil dere angre.
Vi er ingen desertører. Du holdt oss ombord fordi vi mistet karet.
-Vi ville bare se øya før... -Ta dem ned og legg dem i jern.
Fremad marsj!
Er vi klare til å seile, Mr. Fryer? Sett toppseil og fokk.
Alle mann på dekk!
Vi er til sjøs igjen, men det ser ut som en svinesti!
Paradiset ligger bak oss. Hvis jeg så skal piske dere tyver...
Det minner meg på noe. Kokosnøtter ble stjålet på din vakt i natt.
-Jeg kan gå god for mine menn. -Kan du gå god for deg selv?
Utreisen var vanskelig. Jeg håpet at turen hjem skulle bli triveligere.
-Lever tilbake kokosnøttene. -Tror du at jeg har stjålet dem?
Ja, det tror jeg. Du har jo allerede stjålet kronens eiendom. Perlene!
Mr. Maggs så at en innfødt kvinne ga deg to perler.
Nå begynner jeg å forstå... Hun ga perlene til meg.
De er ikke kronens.
Alt jeg ga dem tilhørte kronen, alt vi får tilhører kronen.
Jeg er ikke veldig tålmodig, gi perlene til meg!
Bare husk at det er kronens eiendom.
Naturligvis, Mr. Christian.
-Alle er her unntatt skipslegen. -Han er syk, sir.
-Dere mener vel at han er full?! -Nei, han er veldig dårlig.
-Gå og hent ham med en gang! -Skal skje, sir.
Burkitt og Thompson tar et steg framover.
Jeg er lei for det, men kaptein Bligh...
-Hvordan går det med deg? -Jeg er en gammel mann.
-Og meget syk... -Jeg skal si det til ham.
-Du skal ikke få bråk for min skyld. -Jeg beordrer deg å bli liggende.
Bra gutt... Jeg må hjelpe ham.
Jeg tok meg den frihet å be ham om å bli liggende.
En fyllik skal ikke få ødelegge disiplinen!
Hent ham, ellers lar jeg deg piskes også!
Jeg ber deg om å la den gamle mannen være. Han kan ikke gå.
-Gå og se selv. -Gir du meg ordre?!
Jeg melder meg til tjenestegjøring.
Mr. Morrison, gjør din plikt. Fire dusin.
Jeg sølte ingenting, Mr. Christian.
-Nå? -Hva tror du? Han er død.
-Og det var du som drepte ham! -Stille...
Besetningen kan gå. Vi utsetter bestraffelsen et døgn.
Hørte dere ikke hva jeg sa? Besetningen kan gå!
Bær ham ned.
Han drakk mye, men alle elsket ham.
Besetningens velvære avhenger av små ting.
En spøk til rett tid, et glass, et vennlig ord gjør mer nytte enn pisken.
Nå blir det enda verre etter at han er død.
De innfødte er kannibaler, men det er den siste øya vi ser på måneder.
-Du burde forsøke å hvile litt. -Vakten min begynner når som helst.
-Roger...får jeg be om en tjeneste? -Ja, hva er det?
Hvis jeg ikke kommer hjem, vil jeg at du søker opp foreldrene mine.
Hvorfor skulle ikke du komme tilbake til England?
Jeg klarer ikke Bligh lenge til. Jeg brekker snart nakken på ham.
Vent til vi kommer hjem, så tar flåten seg av det.
Jeg vil uansett at du besøker dem. De bor i Cumberland i Maincordare.
Jeg har nesten glemt hvordan det ser ut. Jeg har ikke vært der på ti år.
Men jeg husker veggteppet i entreen. Motivet var fartøy og øyer.
Kanskje det var derfor jeg dro til sjøs.
Hvis det skulle skje meg noe, vil jeg at du sier at du kjente meg.
Regn med meg.
-Du er oppe sent. -Det er varmt der nede.
En skikkelig sjømann sover når som helst. Gå og legg deg.
Nå går du på vakt, så jeg må telle kokosnøttene.
Mr. Christian... Haien har fulgt etter oss siden skipslegen døde.
Den venter på begravelsen. Kan jeg ikke få skyte den?
Jeg henter nøkkelen til våpenskapet.
Jeg vil skyte haien vi har om bord også.
Vi er mange som er klare. Nå står det mellom dem og oss!
Hold munn og gå framover!
Hvem er det? Gi meg litt hjelp.
-Hva gaper dere om? -Vann...
Til desertører? Skål på dere.
Når jeg blir fri skal du få!
Du skal få for den haibiten!
Forsvinn!
-Hvordan har du det? -Takk, Mr. Christian.
Men det er best du tar deg av Thompson.
Forbanna morder! Nå får det være slutt!
Han får slutte å leke Gud!
McCoy og Quintal!
Jeg er lei av blodige rygger!
Bligh, du har gitt din siste ordre!
-Gjør dere hva som helst? -Skal vi ta over skipet?
Vi gjør mytteri! Fortell de andre.
Grip ham.
Båtsmann!
Ikke slå meg!
Skynd dere! Kle på dere!
-Blir vi angrepet? -Vi har tatt kommandoen.
-Bligh er vår fange. -Mytteri?
Bind ham fast!
-Mr. Morrison! -Hold kjeft!
-Du driver oss alle i graven. -Du er ikke i fare.
-Hva skal vi gjøre? -Skyt ham!
Jeg fikk fire dusin. Du skal få 400 så du får føle hvordan det føles!
Du pisket oss, du skulle få oss til å ete gress! Oppblåste bavian!
Kutt ut det der!
-Det blir ikke mer pisking! -Hva skal du gjøre med ham, da?
Vi setter ham i en båt og lar ham drive. Med mat, vann og kompass.
Den som vil får bli med ham.
-Vi burde mate haiene med ham! -Gå forover og sett båten i sjøen!
Thompson blir!
-Rør på daukjøttet! -Det er synd og skam.
Hver lille plante har det bra. Lov å vanne dem.
Ikke vær redd, vi skal nok vanne dem.
-Du får bli om bord hvis du vil. -Nei takk, sir.
Din tur, Mr. Bligh.
-Dette er din siste sjanse. -Jeg tar mine sjanser i retten.
-Men du tar mitt fartøy! -Ditt fartøy?
Det er kongens fartøy, og du er ikke verdig å ha kommandoen!
Vi er klare, Churchill.
McCoy!
-To små overløpere! -Som fortjent.
-Vi skal også være med i båten. -Det er ikke plass til flere.
-Vi er ikke mytterister! -Jeg sa at det ikke er plass!
Jeg mener vi skyter på dem!
Det er 3500 sjømil til nærmeste havn!
Du tror vel at det er min dødsdom, men du tar feil, Christian!
Jeg skal føre båten til havn!
Jeg kommer til å få se dere alle-
-henge fra rånokken!
Du skal få rånokk!
-De sulter i hjel! -Det er Blighs problem.
-Men de andre er dine venner. -Tror du at jeg vil ha det slik?
-Kall dem tilbake! -Nei! Nå får det være nok.
-Da blir jeg med Bligh. -Nei.
Jeg ber dere om å gå tilbake i tjeneste!
Kykkeliky!
Bær ham ned.
Gjør klar til å endre kurs. Vestnordvest, mot Tahiti.
Vi vanner blomstene, Thompson!
Sett deg, Roger.
Det er fem til om bord som nektet å delta i mytteriet.
De lovet å ikke finne på bråk.
Du får også bevege deg fritt om du lover det samme.
Du får mitt ord, men jeg rømmer om jeg får sjansen.
Jeg skjønner...
-Kan jeg gå, da? -Ja, du kan gå.
Roger...unnskyld at jeg slo deg.
Det gjorde ikke vondt...
Det som smerter er at vi aldri kan bli venner igjen.
Hold kursen, vestnordvest.
-Går vi mot de nærmeste øyene? -Der er de innfødte kannibaler.
Jeg tror at nærmeste sted der vi kan få hjelp er Timor.
-Det er 3500 sjømil dit. -Det er håpløst.
Det er ikke håpløst. Vi setter hver eneste fille som seil.
Vi fylles med vann ved første storm.
Da får vi øse med hendene. Hun tar oss i havn om vi gjør vårt beste.
Maten og vannet holder ikke engang i ti dager.
Hvis vi skal nå Timor med livet i behold får vi sørge for at det holder 50.
Det er oss mot havet.
-Kan du be om Guds velsignelse? -Det skal jeg gjøre.
Herre, se til oss i vår nød. Hjelp oss med å være modige.
27. dag. Vi har hatt motvind.
Vi har fisket uten suksess. Brødrasjonen minsket igjen.
En bit til, Mr. Maggs.
Mange takk.
-Har alle fått mat? -Ja, sir.
Spis og drikk langsomt til deres eget beste.
-Hvor langt har vi igjen, sir? -Tenk på hvor langt vi har kommet.
-Får vi se Portsmouth igjen, sir? -Ja da.
Og vi kommer til å få se Christian og hans pirater henge i rånokker.
39. dag. Brød- og vannrasjonene kan knapt holde mennene i live.
De har forsøkt å drepe havfugl med årene, men klarer ikke.
Forsiktig...
Overta roret.
Vi må dele likt, gutter. De syke trenger blod.
Ta fram en kopp. Dette kommer til å gi deg næring, Mr. Morgan.
Gi det til ungdommen. De trenger det bedre.
Foreløpig er det jeg som bestemmer.
45. dag. Vi har seilt 3600 sjømil, men ikke sett snurten av Timor.
Vi har ingenting å spise eller drikke. Vi får stole på Gud.
Timor!
Opp med dere...
Vi har beseiret havet.
Jeg håper mester Roger får en fin jul.
-God natt, frue. -God natt.
-Er det noe mer som skal gjøres? -Nei takk.
-Jul? -Ja, det er jul.
Fred på jorda og...
God jul, Mrs. Christian.
Mange takk, gutter.
-God jul til dere, alle sammen. -l like måte...
Dere er velk...
-Roger! -God jul, Fletcher.
Jeg har ventet på dette i et år. Dette må vi feire.
Vi har en julegave til lille frøken.
Mange takk, men hun skal få den av deg.
Dere er velkommen inn, alle sammen.
Min sønn var like gammel da jeg forlot England. Han er tre år nå.
Nå går vi ut og får oss noe å drikke.
Ta for dere, gutter.
Den var skipslegens. Det skulle glede ham at vi drikker den i dag.
-Venner... -Hitihiti, vær så god.
Nei, det får hodet til å snurre.
Kom igjen, Byrne! Spill en låt! Kom og dans, Ellison!
Et fartøy?
-Kanskje hun er spansk. -Nei, hun er engelsk.
-Hørte dere? -De er ute etter oss.
Hun går mot vinden. Hun må ligge utenfor revet til i morgen.
Vi må med en gang om bord på Bounty.
-Er alle om bord? -Alle unntatt Burkitt og Muspratt.
De kommer til å bli hengt!
-Hvor fører du oss, sir? -Vi skal finne en øy å bo på.
Jeg har kone og barn i England. Jeg må tilbake.
-De kommer til å henge deg. -Den risikoen må jeg ta.
Men hva som enn skjer kommer jeg ikke til å legge skylda på deg.
Jeg skjønner. Lykke til.
Da tar vi farvel. Vi kommer aldri til å sees igjen.
-Men jeg kommer til å huske. -Jeg også.
I England kommer det til å bli snakket mye om meg.
Heretter blir mytteri synonymt med navnet mitt. lkke bra.
Men jeg angrer ikke at jeg tok skipet.
Hvis jeg kommer til England skal jeg fortelle sannheten til din far.
Takk, det er godt å vite.
-Hva håper du å finne der ute? -En annen øy.
Ingen på øya sov den natten.
Man tente bål i påvente av det mystiske engelske skipet.
Vent, jeg er straks tilbake.
Når hun kommer nærmere skal vi lose henne inn.
-Jeg er tilbake om to timer. -Tehani vet.
-Hun seiler først om flere måneder. -Men hun seiler...
Byam er kadett, Tehani vet!
Du er min kone. Mrs. Roger Byam.
Vi har ingenting å frykte. Vi deltok ikke i mytteriet.
Gudskjelov!
-Vi kommer tilbake. Bra, ikke sant? -Kjempebra, sir. Roger Byam.
Vi var kadetter på Bounty.
Før dem hit!
-Kaptein Bligh, du lever! -Jeg fikk jo en båt.
-Hvor er Fletcher Christian? -Han seilte i går.
-Hvor da? -Det vet vi ikke.
Dere lyver! Legg dem i jern.
-Hvorfor det? -Mytteri.
-Men vi var ikke med på mytteriet. -Det får retten i England avgjøre.
Hvis vi hadde vært skyldige hadde vi ikke blitt igjen.
Dere ble hos Christian da han tok skipet.
-Fortell hvor han er! -Vi vet ikke.
Da får dere ligge i lasterommet til dere vet!
Etter å ha pågrepet alle sjømenn, seilte Bligh etter Christian.
Han førte sitt skip Pandora ut på det store Sørhavet.
Tolv favner, steinete bunn!
Fall av litt.
Hold den kursen!
Tolv favner!
-lngen seil i sikte? -Nei, sir.
-Toppen? -Nei, sir.
Rev forut!
Mr. Byam, jeg forstår ikke hvorfor han holder oss innesperret her.
Du og Mr. Stewart, Mclntosh, Coleman, Byrne og jeg...
-Vi er ikke mytterister. -Jeg har sagt det.
De overrasket meg og Muspratt. Ellers ville vi ikke vært her.
Gi akt der nede!
Har dere bestemt dere for å fortelle hvor Christian seilte?
Jeg venter...
Sitt her og råtne, da!
-Nå skal jeg gå vakt. -Det er bra, Mr. Young.
Din hedning!
Tilgi meg, sir.
Mr. Christian, når skal vi gå i land?
Vi orker ikke å fare omkring på et spøkelsesskip.
Vi går mot øya når jeg tror det er sikkert.
Dere får stole på meg.
Elleve, steinete bunn!
Jeg ber deg om å gi opp jakten på Bounty.
Vi tar inn vann. Mennene pumper dag og natt.
-Vi flyter. -Det er Guds fortjeneste.
Fall av en grad!
-Dette er faktisk kronens skip. -Jeg skal ha tak i Fletcher Christian!
Før det er intet fartøy sikkert! Mytteri kommer til å spre seg.
-Vi kan miste fartøyet! -Da får vi gjøre det!
Fjorten!
Bligh er sjømann! lkke engang fisk kan navigere mellom steinene.
Åtte favner! Vi blir snart haimat.
-To favner! -Brudd forut!
Vi gikk på!
Vi drukner!
-Slipp oss ut! -Spar på kreftene.
Gå i båtene!
Slipp ut fangene!
Skynd dere!
-Livbåten er klar, sir. -Sett kurs mot Australias kyst.
Gud være med deg.
Opp med farten!
-Du reddet livet vårt, sir. -Jeg ville absolutt ikke miste dere!
-Hvor lenge har rettssaken pågått? -En uke nå.
-Så, så... -Jeg får ikke treffe ham!
Hvis jeg bare fikk si at jeg stoler på ham.
-Det vet han allerede, elskede. -Det er så grusomt!
-De får ikke henge ham! -Retten er satt igjen.
...15. september 1792 for mytteri om bord på HMS Bounty.
Kall Mr. Fryer.
Sverger du å..?
-Var noen av mennene bevæpnet? -Ja, milord.
-Fortell retten. -Burkitt og Muspratt hadde musketter.
Ellison hadde bajonett.
Vil noen av de tiltalte spørre vitnet om noe?
-God morgen, Mr. Fryer. -God morgen.
-Så du meg bruke bajonetten? -Absolutt ikke.
-Tiltal retten. -Han brukte den ikke.
Han viftet med den under Blighs nese og kalte ham saker.
Hva kalte han ham?
Han kalte ham... "Oppblåst bavian".
-Vil du stille flere spørsmål? -Nei, milord.
Det var det.
Jeg har lyst til å stille et par spørsmål til kaptein Bligh.
Kall kaptein Bligh.
Kaptein Bligh, det er en ting du ikke har redegjort for.
Nemlig motivet til mytteriet.
-Kan du fortelle hvorfor? -Nei, jeg ante ingenting.
Men det skjedde en ting som burde ha gjort meg mistenksom.
Kvelden før så jeg Christian og Byam diskutere noe ved relingen.
Byam sa: "Regn med meg." Christian svarte: "Da er det klart."
Så håndhilste de. Senere forsto jeg at de planla mytteriet.
Det er ikke sant! La meg forklare.
Du har rett til å spørre ut vitnet.
Du sier ikke alt. Hørte du ikke at han snakket om hjemmet sitt?
Det gjorde jeg ikke.
Hørte du at han ba meg informere foreldrene hans om det skjedde noe?
Det gjorde jeg ikke.
Jeg lover ved Gud at det var hva vi snakket om.
Vi planla ikke mytteri.
Finnes det noen andre grunner til å tro at Mr. Byam er skyldig?
Alt peker i den retningen. Han og Christian var gode venner.
Da jeg kom til øya tillot han at Christian flyktet.
Du vet at jeg var fanget på øya. Jeg var ensom og ubevæpnet.
Vi hadde lovt å ikke gå imot Christian.
Hvis du hadde vært lojal, så skulle jeg ha funnet deg død!
Jeg har ingen flere spørsmål. Jeg kan bare si at jeg er uskyldig.
Hvorfor fulgte du da ikke med kapteinen da han ble satt i båten?
Jeg var nede under dekk og planla et motangrep.
-Hvem planla du angrepet med? -Min lugarkamerat. Kadett Stewart.
Kadett Stewart døde på Pandora.
"Herren er min gjeter, meg skal intet mangle."
Herren er min gjeter, meg skal intet mangle...
Kan de ikke bestemme seg? Jeg er lei av å vente!
Hva ser du på? Det er ikke Tahiti, det er bare Portsmouth!
-Jeg håper at hun skal ro forbi. -Hvem da? Dronningen?
-Min kone... -Beklager, gutt.
Hvorfor får jeg ikke treffe min kone og min sønn?
Det var derfor jeg kom tilbake. Jeg visste at de skulle henge meg.
Jeg må få møte dem!
Må fanden ta kapteinene som har stiftet sjøloven. De er mordere!
Vi sitter alle i samme båt. Jeg får ikke treffe moren min.
Forsøk å hjelpe oss ved å holde ut.
Roger Byam...
Denne veien.
-Sir Joseph! -De har fattet sin avgjørelse.
Se på kniven.
Den ligger foran lord Hood. Ligger den vannrett er du frikjent.
Peker spissen mot deg er du dømt til døden.
Har du noe å tillegge før dommen faller?
Jeg vil leve, men er ikke redd for å dø.
Om bord på Bounty fikk mennesker utstå vanskeligere saker enn døden.
Grusomhetene var unødvendige.
Kaptein Bligh, du har fortalt din versjon.
De tok skipet, lot dere drive i en båt, to fartøy gikk tapt.
Men en annen historie handler om ti kokosnøtter og to oster.
Den handler om en mann som stjal og pisket sin besetning.
En historie om grådighet og tyranni!
En mann lot seg ikke kue. Derfor hater du ham og hans venner!
Og nettopp derfor ble du slått. Christian er fortsatt fri.
Men Christian tapte også, og han avskyr seg selv for det.
Til hans far sier jeg: Han var kameraten min.
Edlere menneske finnes ikke.
Hans forbrytelse kan ikke berettiges, men tyranniet drev ham til det.
Jeg snakker ikke bare for meg selv.
Jeg snakker for Christian og alle andre til sjøs.
De ber ikke om bekvemmelighet eller trygghet. De ville sagt:
"La oss gjøre vår plikt av egen fri vilje, som frie engelskmenn!"
De ber bare om den frihet som England skaper for alle.
Hvis en eneste av dere forsto det, skulle han kunne lede hele flåten!
Han skulle beherske havene, hvis han ikke styrte med pisken-
-men gjorde hjertene deres lette i stedet.
Det var det.
Roger Byam...
Etter å ha hørt anklagene og ditt eget forsvar-
-dømmer vi deg til døden ved hengning.
Om bord på et skip, til den tid-
-som blir bestemt av det britisk-irske admiralitetet.
Oppstilling på et ledd. Venstre om...marsj!
Hermed erklærer jeg retten oppløst.
Milord...tillat meg å gratulere retten.
Kaptein Bligh, din ferd i livbåten kommer til å gå inn i sjøhistorien.
Jeg beundrer ditt sjømannskap og mot, men...
Mange takk.
Jeg fikk møte dem, takket være deg. Gutten har vokst mye.
-Men han er meg opp i dagen. -Det gleder meg, Tom.
Jeg fikk en maken da vi skulle til Tahiti.
Hele greia er som en drøm. Like langt borte som Tahiti.
Jeg husker at Mr. Christian muntret meg opp den dagen.
-Hvor tror du at han er nå? -Det skulle jeg gjerne ville vite.
Men en ting er sikkert, han har gått utenfor sjøkartene.
Jeg lurer på om han har funnet sin øy.
-Fant dere noe? -Deres nye hjem, Pitcairn's lsland.
-Det går ikke å legge til. -Vi går inn og så brenner vi Bounty.
-Bare gærninger brenner sine skip. -Vi får ikke etterlate spor.
-Da kan vi ikke returnere. -Det er ingen vei tilbake.
-Når vi går i land får vi bli der. -Men hun er vår lenke hjem.
Øya kan bli himmel eller helvete, det bestemmer vi.
-Dette glemmer vi aldri... -lkke glem hvorfor vi tok fartøyet.
Her kan de ikke tvangsverve dere, la dere sulte eller piske dere.
Vi er ikke redd for å begynne på nytt! Vi skal leve med selvrespekt.
Hvor mange er for at vi brenner skipet?
-Jeg synes at vi brenner henne! -Nåvel, sett i land kvinner og barn.
-Det er et bra bål, sir. -Hederlig engelsk eik.
Disiplinen er restituert. Mytteristene er straffet.
Men vi ber for Roger Byams liv, da vi mener at han er uskyldig.
Mer enn livet hans står på spill.
Vi overdriver ikke når vi sier at en ny orden råder innenfor flåten.
Ved å benåde Byam, befester Deres Majestet denne nye ordenen.
På bakgrunn av den nådesøknad-
-innlevert av sir Joseph Banks og lord Hood angående Roger Byam...
-Er alle om bord? -Siste båt er på vei.
Vi er klare til å seile.
-Kadett Byam melder seg. -Det gleder meg å ha deg om bord.
Mange takk, sir.
Vi skal til Middelhavet. Vi skal gjøre rent hus på havene!
[NORWEGlAN]